Pakk deg inn, kjære. Det er kaldt der ute.
Hvorfor snør det, bestemor? Hvor kommer den fra?
Å, det er en lang historie.
- Fortell den. - Ikke i kveld. Nå må du sove.
Jeg er ikke trett. Fortell, vær så snill.
Vel, greit.
La oss se...
Den må nok begynne med sakser.
Sakser?
Vel, det finnes alle typer sakser.
Og en gang var det til og med en mann som hadde sakser som hender.
En mann?
- Håndsakser? - Nei, saksehender.
Du vet herskapshuset på toppen av fjellet?
- Det spøker der. - Vel...
For lenge siden bodde en oppfinner i det huset.
Han lagde nok mange ting.
Han skapte også en mann.
Han gav ham innvoller, et hjerte, en hjerne - alt.
Vel, nesten alt.
Du skjønner, oppfinneren var gammel.
Han døde før han fikk gjort ferdig mannen han fant opp.
Så mannen ble etterlatt, uferdig og helt alene.
Hadde han ikke et navn?
Selvfølgelig hadde han et navn.
Han het Edward.
- Avon på besøk. - Har du ikke nettopp vært her?
Nei, ikke siden forrige sesong.
Jeg har kommet for å vise vår utmerkede nye serie med mykere farger,
i øyenskygger, rouge og leppestift.
Alt du trenger for å fremheve og understreke ditt endrende utseende.
Mitt endrende utseende. Den er god.
Jeg har også selvfølgelig alle dine gamle favoritter,
de kjente og kjære produktene vi alle setter vår lit til år etter år.
Peg, jeg kjøper aldri noe fra deg. Du vet det. Ha det.
Du kunne ha ordnet dette selv.
- Jeg tror ikke det. - Det er lett. Matfilteret er tett.
Ser du bolten her? Du bare skrur opp... og den spretter ut.
På TV sier de at dere reparatører er ensomme.
Husmødre er også ensomme, men det vet du vel ikke siden det ikke er reklame om det.
Så bare setter du den tilbake her lett og greit. Du må ikke tvinge den.
Og så bare skrur du denne på.
Hvem kan nå det være?
Kan du unnskylde meg et øyeblikk? Ikke gå noe sted. Er straks tilbake.
Dette er fascinerende. Jeg vil ikke gå glipp av noe av det.
- God morgen, Joyce. Avon på besøk. - Men, Peg...
Har du blitt blind? Ser du ikke bilen i oppkjørselen?
Vet du ikke at det betyr jeg er opptatt?
Nå bør vi plukke ut leppestifter.
Likte du Winsome Wahini, som så sjarmerende ut på deg, eller Bahimini Bliss?
- Jeg liker begge. - Vel, storartet.
Du tror vel ikke at jeg har penger?
Ding-dong. Avon-damen.
Ikke min dag i dag.
Å, du store min.
Det er så vakkert.
Hallo?
Hallo? Avon på besøk.
Du store.
Hallo?
Jeg er Peg Boggs. Jeg er din lokale Avon-representant.
Beklager at jeg buser inn på denne måten, men du trenger ikke være redd.
Dette er et stort hus, ikke sant? Takk og lov for de aerobics-timene.
GUTT FØDT UTEN ØYNE LESER MED HENDENE
Hallo?
Hvorfor gjemmer du deg?
Du behøver ikke gjemme deg for meg. Jeg er Peg Boggs.
Jeg er din lokale Avon-representant, jeg er så ufarlig som en kirsebærpai...
Å, kjære. Jeg kan se at jeg har forstyrret deg.
- Så dumt av meg. Jeg skal dra nå. - Ikke gå.
Å, kjære.
- Hva skjedde med deg? - Jeg er ikke ferdig.
Legg dem ned. Ikke kom noe nærmere. Vær så snill...
Er det hendene dine? Det er hendene dine.
Hva skjedde med deg?
Hvor er foreldrene dine?
Moren din?
Faren din?
Han våknet ikke opp.
Er du alene? Bor du her oppe helt alene?
Hva skjedde med ansiktet ditt?
Jeg skal ikke gjøre deg noe.
La meg gi deg et godt ansiktsvann. Det vil kunne forebygge infeksjon.
Hva heter du?
Edward.
Jeg synes du skal bli med meg hjem.
- Beklager. - Det går bra.
Bare se. Du har all grunn til å være begeistret.
Alt i orden?
Det er Marge. Jeg snakket med Carol, og Peg kjørte forbi.
- Hun hadde noen med seg. - Fikk du sett ham ordentlig?
Nei. Nevnte hun noe om gjester til deg?
Ingenting. Hun ringte på døra mi ved daggry.
Jeg møter deg på hjørnet. Greit.
Dette er huset vårt. Du kan bare gå rett inn. Føl deg som hjemme.
Vi kan spise og drikke, eller...
Her, kjære. Dette er ytterdøra. Rett inn her.
Joyce? Jeg så en rar fyr i bilen med Peg. Jeg så ikke ordentlig. Han så ganske blek ut.
Er på vei. Ikke gjør noe uten meg.
Kommer straks.
Her er det.
Dette er stuen og bak der er soverommene.
Vil du se bildene? Greit.
Dette er mannen min Bill. Han er bowling-mester.
Vet du hva bowling er? Bowling?
Nei. Vel, her er de ved innsjøen og fisker.
Kevin ser litt nedtrykt ut fordi de ikke fikk noe den dagen.
Og her er min datter Kim.
Finpyntet til skoleballet.
Tenk at hun går siste året nå.
Hun er på telttur i fjellet med venner, men hun er tilbake om noen få dager.
Er hun ikke vakker?
Dette er familien min.
Jeg skal vise deg resten av huset. Så kan du stelle deg og føle deg som hjemme.
Kjøkkenet er der borte. Bare forsyn deg med det du vil... Dette er druer.
Og her bak er soverommene.
La meg gi deg noen håndklær og så skal jeg se om jeg finner noe du kan ha på.
Jeg tror jeg har noen av Bills gamle klær her inne. Perfekt.
Disse bør passe akkurat.
Ikke vær redd. Det er bare telefonen.
Nå kan du gå på Kims rom og ta disse på, så kommer jeg straks.
Nei, nei, sakser.
Det stemmer. Vel, han ble født der oppe eller noe.
Tror aldri han har vært utenfor.
Jeg må legge på. Snakker med deg senere, Marge.
Beklager, Edward, jeg...
- Å, kjære. Kan jeg hjelpe deg? - Takk.
Kjære deg, du har kuttet ansiktet. La meg bare få dette av.
- Gjør det vondt? - Nei.
Nå må vi få på deg klær.
Slik. Veldig fint.
Du ser fin ut.
Helen, kom igjen. Hun venter ikke.
Jeg har de pokkers hårrullene.
Hva gjorde jeg med saks...?
Edward, kunne du?
Takk.
Vet du, jeg har en doktorvenn som jeg tror kunne hjelpe deg.
Virkelig?
Jeg kan hjelpe med arrene...
Men jeg vil bare konsultere den store Avon-håndboken før jeg gjør noe.
Det er ikke høflig å stirre, kjære.
Tenk hvordan du ville føle om noen stirret på deg.
- Det ville ikke bry meg. - Vel, det ville bry meg, så la være.
Dette må være litt av en forandring for deg, sant, Ed?
Edward. Jeg tror han foretrekker Edward.
Hva har du gjort alene der oppe i det store, gamle huset?
Utsikten er sikkert spektakulær, hva, Ed?
- Edward. - Ja?
Kan se helt til havet, tenker jeg.
Noen ganger.
Bill, kan du sende meg salt og pepper?
Kjære, kan du sende meg salt og pepper, er du snill?
De tingene er kule.
Jeg vedder på at de er sylskarpe. Et karateslag i halsen på en fyr...
Edward, vil du ha litt smør på brødet?
Flott.
Takk.
Kan jeg vise ham frem på skolen på mandag?
Nå er det nok.
Tror du at du får sove? Jeg vet at alt er uvant, men snart vil du føle deg helt hjemme.
God natt.
Den lyse dekkekremen tas på først,
så blander og blander og blander du - blanding er hemmeligheten.
Mer dekkekrem. Huden din er så lys.
Dette har en anelse lavendel i seg.
Prøv litt her. Nære nok.
Dette bør gjøre susen her.
Jeg har en annen idé.
Vi dekker til arrene og starter med en helt jevn overflate.
Dette fordømte stoffet.
Hvis det blir treff, har klubben 12 treff.
Det står fremdeles 11 på poengtavlen, og stillingen er 3-1.
Den er gjennom åpningen til Warren...
Skru opp, Kevin, jeg hører ikke.
- Hørte du det, Mr Boggs? - Nei, skru opp.
Pappa, se...
Det var som pokker.
- De fylte hele kassetten. - Hva foregår der borte, Peg? Ring meg.
Det er Marge. Hvem er han? Ring meg.
Forresten, jeg hører det pøsregner i fjellet. Tror du ungene er OK?
Hei. Jentene er helt på tuppa angående din hemmelige gjest.
Du kan ikke holde ham hemmelig for alltid.
Det er helt fantastisk, Ed. Herregud, det er hele familien, ikke sant?
Edward, kom hit.
Nei, det er en fryktelig idé.
Gå til garasjen og hent oljekannen. Vi vil ikke at han skal ruste for oss.
Edward, du laget oss.
- Å, Bill, det er oss. - Ja, det er det.
Han er ikke fra himmelen, han er rett fra helvetes stinkende flammer.
Satans kraft er i ham, jeg kan føle det. Ikke dere? Har lammene forvillet seg så mye?
- Vi er ikke lam. - Ikke kom nær meg.
- Det stemmer. Kom deg ut, løp. - Edward, ikke hør på henne.
Ikke bry deg om henne. Hun er bare litt gal.
Dere gjemmer dere inne som eremittkreps.
Skam deg, som holder din uvanlige gjest for deg selv. Vi synes det er veldig egoistisk.
- Det har vært så hektisk her. - Så snilt av deg å ville bøte på situasjonen.
- Når begynner grillfesten? - Grillfesten?
Du har vel tenkt å presentere gjesten for vennene dine?
- Jeg tar med italiensk salat. - Og jeg tar med ambrosia-salaten.
Når var det du sa?
- Bill. - Rundt fem?
Han er sendt først for å friste dere.
Men det er ikke for sent. Dere må dytte ham fra dere, drive ham ut.
- Tråkke ned naturens perversitet. - Hørte dere det? Han er en perversitet.
Er ikke det spennende?
Bill...
Du kan virkelig ikke ha piknik eller grille uten fylte egg.
De er så gode. De gjør susen.
Edward, det er fantastisk. Jeg visste ikke at du hadde skåret opp alt.
Det er bare en skramme. Ingen grunn til å være nervøs, kjære.
Esmeralda kommer ikke. Og resten av naboene er virkelig veldig greie.
Ingen grunn til å være nervøs. De er så spente på å møte deg.
Du må bare være deg selv. Det stemmer. Bare deg selv.
- Takk, Edward. - Lek saks, papir, stein med oss.
Lek saks hva?
Jeg har en doktorvenn som kanskje kan hjelpe deg.
- Han gjorde dem på et blunk. - Det er utrolig.
- Hei, Mike, hvordan går det? - Hallo, Jack.
Hei, unger.
Hei. George Monroe. Det er litt av et håndtrykk du har der, Ed.
Harry. Jeg så deg på golfbanen forrige uke...
Edward, er alt i orden?
Vil du ha noe å spise? Vil du ha en kjeks?
- Han er annerledes. - Helt annerledes.
- Han er så... - Gåtefull.
Tror du de hendene er varme eller kalde?
- Og tenk på hva et lite snitt kan få til. - Eller få av.
Eddie, karene og jeg vil gjerne invitere deg på kortspill fredag kveld. Har du lyst til det?
Men du kan ikke dele bunken.
Jeg har selv en skrøpelighet. Gjorde meg aldri noe.
Fikk noen granatsplinter under krigen, og siden kunne jeg ikke føle noen ting.
La ikke noen fortelle deg at du har et handikap.
Hvem er handikappet? Kjære vene.
Ikke vær tåpelig. Du er ikke handikappet, du er...
Hva kaller de det? Enestående.
Jeg heter Joyce, og du ikke har smakt på ambrosia-salaten jeg laget spesielt til deg.
La meg.
Du må prøve dette. Min mors oppskrift.
Og jeg kan virkelig trenge hjelp av dine grønne fingre hjemme.
Jeg også.
- Jeg vil ha en rad med engler. - Beklager, damer,
men han har lovt å komme til meg først. Har du ikke, Eddie?
OK, alle sammen, ta en tallerken. Nå er det suppe.
Hva?
Det er shish kebab. Det var en talemåte. Du må lære å ikke ta ting så bokstavelig.
"La oss late som om vi er i stuen og vertinnen serverer te."
"Mange små spørsmål møter oss."
"Bør mannen reise seg når han tar imot tekoppen?"
"Kan sukkerbiten tas med fingrene?"
"Er det god skikk å ta imot en kopp til?"
"Bør servietten være helt brettet ut, eller bør midtbretten få være igjen?"
"Det er lett å gjøre flaue bommerter, men etiketten sier hva som er forventet av oss
og beskytter oss fra all ydmykelse og ubehag."
Ja. Kjedelig.
La oss bytte til litt poesi.
"Det var en gammel mann fra Kapp, som lagde seg klær av papp."
Når spurt 'vil de flenge?' svarte han:
Om ikke så lenge, men da syr jeg bare på en lapp."
Det er riktig. Kom igjen, smil. Det er morsomt.
Vi er hjemme.
Alt er fremdeles gjennomvått.
- Jeg gleder meg til å ta en dusj. - Og til å sove i en seng.
Hvis foreldrene mine har stilt alarmen, er jeg i trøbbel.
- Jeg ba deg ringe og si fra at vi kom tidlig. - Men gjorde du?
- Nei, han vil heller klage. - Hvordan ellers skal jeg få oppmerksomhet?
- Du ringte ikke dine foreldre. - Huset vårt er ikke en politistat.
Ha det. Takk for at du kjørte, Denny.
Ikke glem armen din.
La oss dra, Jim.
Det er noen på rommet mitt. Gå og se.
Det er en morder. Han har en øks. Han prøvde å drepe meg.
Alt er OK. Gå tilbake til sengs, Kevin.
Denne veien.
Edward har kommet for å bo med oss. Det er ingenting å ta på vei for.
Vi ordner seng her inne på et øyeblikk. Vi har en hel dobbeltseng her, tro det eller ei.
Den er redd opp og alt. Bra. Der.
Hva er galt?
Gjorde hun deg nervøs?
Du har vært isolert der oppe i det slottet for lenge.
Du kjenner ikke til tenåringsjenters utrolige verden. De er alle gale.
Her, dette vil hjelpe.
- Hva er det? - Limonade.
Jeg vet ikke hva det er. De når en viss alder...
De utvikler disse kjertel-greiene, kroppene deres hovner opp... De blir gale.
- Kjertler? - Ja, kjertler.
Jeg prøver å ikke tenke på det.
Godt, ikke sant?
Du sover på Kevins rom i natt, og i morgen skal vi ordne rommet ditt.
- Hvorfor måtte du ta ham med hit? - Jeg kunne ikke forlate ham der alene.
- Hvorfor må han bli her? - Han kan ikke noe for hvordan han er.
- Ha litt medfølelse. - Jeg har medfølelse.
Så bli med og si hei. Kom nedenunder, håndhils på ham...
- Håndhilse på ham? - Vel, ikke bokstavelig.
- Du skremte vettet av ham. - Jeg skremte vettet av ham?
Hei, Bill. Jeg ville bare at dere ble presentert ordentlig.
Edward, dette er vår datter Kim. Dette er Edward, som skal bo hos oss.
Hei.
Eddie. Tørst?
Kisses. Hysj.
Stille nå. Jeg kan ikke høre meg selv tenke.
Mammas dyrebare lille babyjente...
Har du lyst på et kaldt glass limonade?
Limonade?
Ett hugg i halsen på en fyr, og alt er over.
Skarpeste ting i verden. De kan hakke gjennom alt og...
- Jeg får gåsehud av dem. - Du skulle sett klovnen i Miss Peters' hage.
- Å, nei. - Er det ham?
- Han roper på deg, Kimba. - Kutt ut.
Edward, du glemte kakene.
Ikke vær redd, Eddie. Hun venter på deg.
Edward spiste lunsj hos Jackie i dag og hun har nylig pusset opp hele kjøkkenet.
- Det må jeg si. - Ny maling, nye skap, nytt gulv,
- ny mikrobølgeovn, ny oppvaskmaskin... - Er ikke det storartet?
Jim, sa ikke du at moren din pusset opp kjøkkenet sitt?
Jo, faren min kjøpte en haug med nye lekesaker.
Storskjerm-TV, CD-spillere, Video med fire spillehoder...
Kjære vene. Jeg lurer på hvordan det er å være så rik.
De låser inn tingene sine. Faren min har eget rom for sakene sine så jeg ikke bruker dem.
- Han vil ikke hjelpe meg å kjøpe bil. - Han vil vel at du skal betale for den selv.
Det er bra for karakteren. Du setter mer pris på den.
- Pappa.... - Når vi snakker om penger...
- Du tar ikke betalt for hagearbeidet, Edward. - Men Marge lagde kaker til ham i dag.
Kjæreste...
Du kan ikke kjøpe livets nødvendigheter med kaker.
Du kan ikke kjøpe bil med kaker. Stemmer, Jim?
Det stemmer, sir.
Jeg kan ikke spise det. Han brukte hendene. Jeg tror ikke det er hygienisk.
Beklager.
Vil du at jeg skal hjelpe deg å tørke det opp?
Nei, det går bra.
Jeg er straks tilbake.
Alexis? Dette kan ikke være min Alexis.
Hun ser så nydelig ut. Se på deg.
Hun er praktfull. Takk.
Det tar ikke lang tid. Hun må bare bestemme frisyren.
Jeg tenkte på noe stort og struttende. Omtrent som mitt?
Ikke vær redd, Kisses, du blir fin. Du skal bli så pen.
Å, Eddie, er det noe du ikke kan gjøre?
Du får meg til å miste pusten. Se på dette.
Har du noensinne klippet en kvinnes hår? Vil du klippe mitt?
Det var den mest spennende opplevelsen i hele mitt liv.
De henter bedriftssjefen.
- Jeg er hjemme. - Vi er her inne.
- Hva gjorde du med håret ditt? - Edward klippet det. Er det ikke sprøtt?
Hallo? Jeg kan ikke tro at jeg snakker med deg personlig. Dette er en stor ære.
Ja. Han er her.
Så du vet alt om det.
Det er akkurat hva jeg har brukt.
Jeg hadde problemer med å få den rette konsistensen... Vel, bare litt.
Jeg skal prøve det.
For noen oppfinnsomme forslag.
Det skal jeg. Tusen takk.
Ikke rart hun er sjef for bedriften. Hun startet som selger, akkurat som jeg.
Jeg har alltid villet snakke med henne, men jeg aldri hatt en grunn. Takk, Edward.
- Hadde hun noen ideer? - Det kan du stole på hun hadde.
La meg.
Edward, her er vi. La oss få slipt deg.
SLIPING AV KNIV & SAKS
- Har du den? - Nei. Jeg kan ikke tro dette.
Ha det.
- Har du nøkkel? - Nei.
- Jeg kunne ha sverget på at de var i vesken. - Vel, vi står fast.
Jøss. Takk.
For en kar. Bra jobb. Du verken ødela eller skrapte den.
Vær grei og si fra når Peg kommer.
Litt av en historie, hva? Noen spørsmål til Edward?
Ja? Over på andre siden.
- Reis deg opp. - Hva har vært det beste med ditt nye liv?
Vennene jeg har fått.
Noen andre spørsmål?
Har du tenkt på plastisk operasjon eller proteser?
Jeg kjenner en lege som kanskje kan hjelpe deg.
- Jeg vil gjerne møte ham. - Vi kan få det navnet etter programmet. Takk.
Noen andre?
Men da vil du være som alle andre.
- Ja, det vet jeg. - Jeg tror han gjerne vil det.
Men da ville ingen synes at du var spesiell. Du ville ikke være på TV eller noe.
Edward vil uansett alltid være spesiell.
Flere spørsmål?
Arbeidet ditt er så særegent og enestående.
- Skal du åpne din egen skjønnhetssalong? - Å, det er en idé.
Noen andre?
Har du kjæreste?
- Klart han har. Ikke sant, Kim? - Ikke sant, Kim?
- Kjempebra. Nå satte du ham i gang. - Kutt det ut, fettrumpe.
- Du gjorde det. - Så?
Hvordan er det? Er det en spesiell dame i ditt liv?
Alt er i orden. Vi tar en pause og kommer tilbake etter disse meldingene.
Hvorfor ler du? Han ble skadet.
- Bare et lite støt. - Et lite støt?
Jeg skulle ønske vi hadde tatt det opp. Ville gi venstre balle for å se det igjen.
Er du ikke begeistret? Det er så spennende.
Vent til du ser det. Det er akkurat hva vi har lett etter.
Jeg vil kalle det Shear Heaven.
Her er det. Her skal jeg sette inn nye speil.
Og bak her, jeg tror...
Kom igjen. Her en hel rad med ny kosmetikk.
Og langs hele denne raden her...
- Peg kunne selge kosmetikk. - Ja... Klart.
Og her vasker vi håret. Og her står jeg og ønsker kundene velkommen.
Men her bak var det jeg virkelig ville vise deg.
Eddie. Dette var det jeg virkelig vil vise deg.
Dette er lagerrommet hvor vi oppbevarer alt,
og du må hjelpe meg med en avgjørelse.
Kjære, nei. Det er farlig.
Nå må du bare sette deg der...
Jeg har noen kitler. Vil du at jeg skal vise dem til deg?
Ja.
Dette er min favoritt.
Fordi den er gul...
Og den er til å...
fange de kløende små hårene som faller ned nakken din.
Og så er det denne fiolette som du draperer om deg på den måten.
Jeg liker den.
Men du skjelver.
Det gjør jeg også.
Jeg har ventet så lenge på dette.
Edward.
Kom tilbake. Du kan ikke gjøre det.
- Borrelås. Det henger på dashbordet. - Jeg har aldri sett det.
- Beklager at jeg er sen. - Hei, Edward.
Beklager, kjære, vi måtte starte uten deg.
Så hadde du en produktiv dag?
Mrs Monroe viste meg hvor salongen skal være.
- Du kunne ha en kosmetikkdisk. - Ville ikke det være storartet?
Så viste hun meg bakrommet hvor hun tok av seg alle klærne.
Jeg må si hvor henrykt jeg er. Jeg er så glad som en lerke.
Salongen vil lære deg masse. Ingenting er som å drive sin egen forretning.
Jeg har aldri gjort det, men det er den største tilfredsstillelsen en arbeidsmann kan få.
Så jeg regner med at banken er neste trinn, eller?
- Banken? - Ta ut lån, komme i gang.
Ikke vær redd. Med ditt talent og omdømme, blir det lett som ingenting.
Ingen kredittverdighet, ingen registrering av tidligere jobber,
ingen sparepenger, ingen personlige investeringer...
Ikke noe personnummer - du kan like gjerne ikke eksistere... Det er ingen sikkerhet.
Nei, vi har allerede to lån på huset. Men teller ikke attestene?
Så du her at ordførerens kone ikke kan vente med å bli kunde?
Vi kan bare ikke gjøre det.
Få deg selv et personnummer, kredittverdighet og kjøp deg en bil.
Du har en klar fordel. Du kan få handikap-skilt og parkere hvor du vil.
Det er en skandale.
Men ikke bekymre deg. Dette er ikke slutt. Vi skal skaffe deg penger på et vis.
- Men det er innbrudd. - Foreldrene mine er forsikret over øra.
Hva vil det koste dem? Litt mas, det er alt.
- Vi kan ikke. - Denne fyren betaler kontant for sakene.
- Jeg vil ikke. - Vil du ikke være alene i vår egen bil?
- Og en madrass bak? - Hvorfor kan ikke du gjøre det?
Fordi rommet er låst og vi trenger Edward for å få oss inn.
- Kan du ikke ta nøkkelen når han sover? - Det eneste han passer bedre på er pikken.
- Barberbladet vil gjøre alt for deg. - Det er ikke sant.
- Å, nei? Hvorfor spør du ham ikke? - Det er urettferdig.
- Det er ingen annen utvei. - Det må det være.
Jeg har ransakt hjernen min. Vil du ikke at vi skal ha vår egen bil?
Jo.
Jim, lysene er på.
- De går på automatisk. - I tilfelle innbruddstyver.
- Slo du av alarmen? - Ja. Kom igjen.
Jeg hater dette.
- Vet han ikke at dette er Jims hus? - Han har aldri vært her.
- Stjal denne personen fra deg? - Vær stille.
- Jeg sa at han stjal det, OK? Kom igjen. - Si det til foreldrene, så gir han det tilbake.
Jeg har allerede prøvd det. Du fortalte Kim at du ville gjøre dette. Kom igjen.
- Den jævelen har koplet den til separat. - Nei, vi kan ikke bare forlate ham.
- Kom igjen, Kim. - Sett meg ned.
Vi vet at du er der inne.
Vi holder på å deaktivere systemet slik at du kan komme ut.
Dra tilbake.
De kan ikke arrestere deg for å sette i gang din egen alarm. Vi sier vi ble redde og løp.
- Jeg drar ikke tilbake dit, OK? - Vi må.
- Faren min vil reise tiltale. - Hans egen sønn?
Spesielt hans egen sønn. Og hvis Edward sladrer, dreper jeg ham.
- Denny, dra tilbake. - Nei.
Hold hendene dine høyt i været slik at vi kan se dem.
Opp med hendene.
- Han holder i noe. Ser ut som kniver. - Slipp våpnene.
Jeg gjentar, slipp våpnene.
Dette er siste advarsel. Slipp våpnene.
Hvis du ikke gjør det, må vi skyte. Ikke få oss til å gjøre det, kamerat.
Slipp våpnene.
Nå! Ser ut som vi har en gærning. Klar til å skyte.
Nei. Det er ikke våpen, det er hendene hans.
Vær så snill. Vi kjenner ham.
Ta på håndjern.
- Men vi kan se ham nå? - Vi må ha ham i varetekt over natten.
- Må han være i fengsel hele natten? - Dere kan hente ham i morgen tidelig.
Hei, Edward.
Edward, kjære. Jeg klandrer meg selv.
Hva i Guds navn var det du tenkte på, gutt?
Hvorfor satte jeg ikke et bedre eksempel? Du så hvordan jeg misunte Jims foreldre.
Hva skulle du gjøre med de sakene?
Jeg sa:"Vi skal skaffe penger til salongen på et vis", men jeg mente aldri å stjele.
Stjele er ikke måten å få det på. Stjele er ikke måten å få noe på.
Unntatt trøbbel. Og du er i en alvorlig mengde av det.
Hvorfor gjorde du dette? Pokker ta de TV-programmene.
- Ja, til helvete med dem. - Eller fikk noen deg til å gjøre det?
Vil han klare seg, doktor?
Årene i isolasjon har ikke gitt ham redskapene til å skille rett fra galt.
Han har ikke hatt noen omgivelser. Han har vært uten veiledning.
Videre indikerer arbeidet, hageskulpturene,hårfrisyrene og så videre,
at han er en svært fantasirik... karakter.
Hans bevissthet om det vi kaller virkeligheten er svært underutviklet.
Men vil han klare seg bra der ute?
Han vil klare seg.
Jeg kan bruke hele natten på å bekymre meg for deg. Vær forsiktig, hører du?
Jeg var tilfeldigvis oppe og hørte bråk...
Hele tiden følte jeg innerst inne at det var noe galt med ham.
- Det kunne ha vært mitt hus. - Eller ethvert av husene våre, men...
Jeg advarte dere, gjorde jeg ikke? Jeg så tegnet til Satan på ham.
Dere enset ikke advarselen min, men nå vil dere. For nå kan dere også se det.
Du blir her.
- Hva har du å si i ditt forsvar? - Ingenting.
- Han vil ikke snakke. - Du må si noe.
Ingen kommentarer? Ingen utsagn?
Så, ble du lurt? Hva tenkte du på?
- Én kommentar. - Vi snakker med deg senere.
Lois, det ser ut som om vi ses på julefesten vår før jeg får deg over hit for hårklipp.
Selvfølgelig skal vi holde den i år. Vi holder den hvert år. Hvorfor ikke?
Kanskje du tror det, men du tar feil.
Du er her.
De skadet deg ikke, gjorde de?
Var du redd?
Jeg prøvde å få Jim til å dra tilbake, men man kan ikke få Jim til å gjøre noe.
Takk for at du ikke fortalte dem at vi...
Ingen årsak.
Det må ha vært forferdelig da de fortalte deg hvem sitt hus det var.
Jeg visste at det var Jims hus.
- Gjorde du? - Ja.
Men hvorfor gjorde du det da?
Fordi du ba meg om det.
- Nei. - Hva er i veien med deg?
Jeg gjorde alt jeg kunne. Pappa tror han er tilbakestående, så han er fri. Hva mer vil du?
- Du kunne fortelle sannheten. - Du var også der.
- Du vet at jeg ikke ville gjøre det. - Men du gjorde det.
Jeg forstår forresten ikke hvorfor du bryr deg.
Kanskje det er en måte du kan erstatte gardinene og håndklærne på,
men vår tillit til deg blir ikke så lett å erstatte.
Pappa...
Litt etikk. Du går nedover gaten. Du finner en koffert full av penger.
Det er ingen rundt der. Ingen mennesker i syne. Hva gjør du?
A: Du beholder pengene.
B: Du bruker dem til å kjøpe gaver til venner og dine kjære.
C: Du gir dem til de fattige.
D: Du leverer dem til politiet.
Pappa, dette er virkelig idiotisk.
- Jeg ville beholdt pengene. - Ro deg ned.
Hva om vi går og bowler etter middag? Det ville vært gøy.
- Skal du ikke møte Jim i kveld? - Nei.
Det var så kult på skolen i dag.
Noen hadde med en boks baby-pungrotter. Ti, kanskje tolv. Helt nakne. Ikke noe hår.
Det er fascinerende, men far er ikke ferdig ennå.
Takk, kjære. Edward, vi venter.
Gi dem til mine kjære?
Å, Edward, det virker som om det er hva du bør gjøre, men det er det ikke.
Din idiot, alle vet at du er ment å gi dem til politiet.
Bra tenkt, Kevin.
Vel, tenk på det. Det er det snilleste å gjøre. Det er det jeg ville gjort.
Vi prøver ikke å forvirre ham, vi prøver å gjøre det enklere, så kutt ut tøysingen.
Jeg er alvorlig. Det er en mye snillere ting å gjøre.
Glem snill. Vi snakker om rett og galt.
Kjære vene. Ikke rart Edward ikke kan lære rett fra galt her i denne familien.
Hørte du hva han gjorde med Pegs gardiner?
Det er utrolig at de holder festen uansett.
- Skal du gå? - Jeg tror ikke det.
Han så godt som voldtok Joyce, mens han truet henne med de knivene.
Jeg har ingenting mot Bill og Peg, men...
Jeg vet det. De har den tenåringsdatteren i huset.
Stakkars dem. Etter hva som skjedde med meg... Kan du forestille deg?
Hva sa du om julefesten?
- Jeg sa jeg håpet vi kunne komme. - Jeg løy også.
Edward? Kan du klippe meg?
- Igjen? - Ja, klart.
Jeg er stolt over å ha deg som min egen personlige frisør.
Hei, kjære.
- Kevin, vil du leke saks, papir, stein? - Nei. Det er kjedelig. Lei av å alltid vinne.
- Folks følelser, takk. Litt manerer. - Jeg er ute.
Ikke bry deg, kjære. Bare klipp.
GOD JUL
Det trenger noe annet. Hva synes du, kjære?
Flere bjeller?
Tror du virkelig vi bør holde denne festen?
Selvfølgelig synes jeg vi bør holde denne festen.
Det er det vi trenger for å roe ting ned og for at alt kan bli normalt igjen.
Har du noen flere bjeller?
Nå har du gjort det.
Det er bare en skramme, Jim. Det går bra.
- Rører du henne, dreper jeg deg. - Det går bra.
Ring en lege. Han spiddet Kim.
Hold deg borte fra henne.
Du kan ikke røre noe uten å ødelegge det. Hvorfor blir du her uansett?
Jeg vil at du skal sitte ned og vente til jeg har hentet is til deg.
Jeg er straks tilbake.
Kom deg vekk herfra.
Vanskapning.
Edward, hvor skal du?
- Hvor er han? - Han prøvde å skade deg.
- Det gjorde han ikke, og du vet det. - Er du gal? Jeg så ham.
Jim, jeg elsker deg ikke lenger. Jeg vil bare at du skal gå.
Mener du det? Miste deg til det? Han er ikke menneskelig.
Bare kom deg ut herfra, OK?
- Pappa, så du hvor Edward dro? - Jeg vet ikke. Han bare forsvant ned gaten.
- Vi må finne ham. - Faren din vil finne ham.
Gå inn i huset. Jeg skal ordne det.
Jeg ringer politiet.
Ser du alt det blodet, kjæreste? Og det var bare et lite snitt.
Jeg ser etter mannen med hendene.
Han er ikke her. Takk.
Å, kjære vene.
Helen, så du ham virkelig?
Ja. Se...
Jeg ser etter mannen med saksene.
- Gudskjelov for at du er her. - Han dro ned den veien.
Ro dere ned. Dra hjem. Vi skal ta oss av det.
- En demon. En demon. - Du må gjøre noe.
Faren din finner ham helt sikkert snart.
Hva er klokken?
Den er nesten 20.30. Bra fest, hva?
Hvor er de?
- Jeg håper han har det bra. - Det gjør jeg også, kjære.
Da jeg tok med Edward for å bo hos oss, tenkte jeg ikke ordentlig gjennom det.
Og jeg tenkte ikke på hva som kunne skje med ham.
Eller med oss. Eller med nabolaget.
Og nå tror jeg at kanskje...
at det er best om han drar tilbake opp dit.
For der er han i det minste trygg.
Og alt ville bli normalt igjen.
Jeg kom halvveis til Whitmans'. Jeg så ham ikke noe sted.
- La oss ta bilen og lete etter ham. - Hvor er Kevin nå?
- Hos Max. - Å, for guds skyld.
- Hvor tror du at du skal? - Komme med dere.
- Du blir her i tilfelle noen dukker opp. - Vi er snart tilbake.
Politi.
Alt i orden?
Ja. Alt i orden med deg?
Hvor er alle?
Ute og leter etter deg.
Hold meg.
Jeg kan ikke.
Jeg vet det ikke er jul enda, men...
jeg har en gave til deg.
Glem det med å holde henne i hånda. Tenk skaden han kunne gjøre andre steder.
Ja. Det er sykt.
- Jeg tror jeg besvimer eller kaster opp. - Senere. Først, kjør meg til huset hennes.
- Ikke tving meg til å kjøre. - Bare gjør det.
- Herregud. Kanskje hun hadde rett. - Bare kjør.
Ser deg i morgen. Ring meg.
Har de tatt ham ennå?
- Hvem? - Krøplingen.
Si fra når de har gjort det.
Si fra til alle, OK?
Som en snill gutt.
Kevin.
Er alt i orden? Det går bra.
- Edward, stopp. - Jeg er din venn.
Hjelp oss.
Kom deg vekk fra ham.
Ring politiet!
- Slipp meg. - Hva?
- Kom deg vekk. - Edward, kom hjem.
Løp.
Kevin klarer seg. Det var bare en liten skramme.
Han er borte. La oss ikke plage ham. La oss bare la ham være.
Kom igjen, løp.
- Hva hendte? - Er han død?
Det er over. Gå hjem. Det er ikke noe mer å se.
Hva hendte der ute? Jeg vil vite. Jeg vil ha noen svar.
Det er over.
Hvor er han?
Se på det. Det er utrolig.
- De har ham ikke. Jeg går. - Nei. Det er ingen god idé.
Kommer de?
- Skadet jeg Kevin? - Nei, han klarer seg. Han var mest bare redd.
Edward, jeg var så redd. Jeg trodde du var død.
Det trodde ikke jeg.
Jim, stopp.
Stopp det. Ellers dreper jeg deg selv.
Hold deg borte fra henne, sa jeg.
Farvel.
Jeg elsker deg.
Er han der inne?
Han er død.
Taket falt sammen over ham.
De drepte hverandre.
Dere kan se selv.
Ser dere?
Jeg går hjem.
Hun så ham aldri igjen.
Ikke etter den kvelden.
Hvordan vet du det?
Fordi jeg var der.
Du kunne ha gått opp dit. Du kan fremdeles gå.
Nei, kjære deg. Jeg er en gammel kvinne nå.
Jeg vil heller at han husker meg slik jeg var.
Hvordan vet du at han fremdeles lever?
Jeg vet ikke. Ikke sikkert, men...
Jeg tror det.
Du skjønner, før han kom ned hit, snødde det aldri.
Og etterpå gjorde det det.
Om han ikke var der oppe nå, tror jeg ikke det ville snødd.
Noen ganger kan du fremdeles ta meg i å danse i den.